BEDEMANDSFORRETNING
Han ser godt ud. Al Conti er et geni.
Jeg er et geni.
Jeg er et geni!
Hvorfor kan du så ikke holde kontrol med dine kvitteringer?
Hvordan skal jeg kunne beregne din skat, med alt det roderi?
Tal, skattebeløb, kvitteringer...
Jeg gør dem kønnere, end de var, da de levede.
Jeg er et kunstnerisk geni.
Det er måske derfor du har smør på dit slips?
Her med det!
Ved du hvad? Jeg vil sige én ting.
Du er god til at lave kaffe.
Du er et skvat, men du laver god kaffe.
Ah, røde roser.
Meget romantisk, ikke?
Fyren der sendte disse ved hvordan det skal gøre.
Fyren der sendte disse bruger en masse penge
på noget der ender i skraldespanden.
Godt alle ikke er som dig, Loretta.
Det ville gå ud over min forretning.
Hvad snakker du om? Jeg elsker blomster.
Er du klar?
Hej, Bobo. Hvordan har du det i aften?
Fint, Mr. Johnny.
Vi skal begge have Ticinosalaten.
Og jeg vil gerne bede om dagens fisk.
Nej, det er fed fisk i aften. Ikke inden flyveturen.
Du har sikkert ret.
OK, vi tager manicottien, Bobo.
Den lægger bedre bund i maven.
Hvis du spiser fed fisk, inden du flyver,
kommer du til at svede og få kvalme, inden du når halvvejs til Sicilien...
Du passer mig godt.
Du ødelægger aftenen... Patricia, du må ikke gå.
Tror du jeg er en talende dukke?!
Jeg ville bare lige pointere, måden du fremlagde dine forventninger...
Kys mig i forventningerne, professor!
Kys dig i forventningerne? Meget morsomt.
Usædvanligt morsomt!
Tjener.
Ja?
Fjern venligst alle tegn på, at hun har været her
og hent mig et glas vodka.
Ja, naturligvis.
Hvis man mister kontrol over sin dame... er man latterlig.
Hun var for ung til ham.
Hvad er der i vejen, onkel Bobo?
I aften ville hr. Johnny fri til hende.
- Hvordan ved du det? - Han arrangerede det med mig.
Når han begynder, vinker han,
og så serverer jeg champagnen.
En god ungkarlekunde i over 20 år.
- Er alt som det skal være? - Fint, Bobo. Må vi bede om regningen.
Nej, nej. Jeg...
Jeg vil gerne se dessertvognen.
Ja tak.
- Du spiser aldrig dessert. - Aldrig er meget længe.
Er der noget i vejen?
Somme tider får min hovedbund ikke blod nok.
- Vælg en dessert. - Nej, jeg kan ikke.
- Vil du gifte dig med mig? - Hvad siger du?
Vil du gifte dig med mig?
Bobo, kør vognen væk.
Naturligvis, Miss Loretta.
- Frier du til mig? - Ja.
Okay. Du ved jeg var gift, og at min mand døde.
Hvad du ikke ved er, at jeg tror, uheldet fulgte os.
- Hvad mener du? - Vi blev gift på rådhuset.
- Det bragte vores ægteskab ulykke. - Jeg forstår ikke.
Lige fra starten, gjorde vi alt forkert. Kunne du knæle?
- På gulvet? - Ja, på gulvet.
- Det her er et godt sæt tøj! - Det ved jeg!
Jeg hjalp dig vælge det. Det har to par bukser!
For heldets skyld. Når en mand frier til en dame, skal han knæle.
Hun får ham ned på knæ! Han ødelægger sit tøj.
Beder den mand?
- Og så... - Hvor er ringen?
- Ringen! - Man skal have en ring.
Jeg ville have sørget for en ring hvis det var mig, capisce?
- Du kan bruge din lillefingerring. - Jeg elsker den ring!
Når du frier til en dame, skal du give hende en forlovelsesring.
Loretta...
Loretta Castorini Clark,
på mine knæ, foran alle disse mennesker,
vil du gifte dig med mig?
Ja, Johnny.
Ja, John Anthony Cammareri, jeg vil gifte mig med dig. Blive din kone.
- Regningen! - Naturligvis, hr. Johnny.
Hvad med brylluppet?
Min mor er døende.
Når hun er død, kommer jeg tilbage, og så gifter vi os.
Hvor nær døden er hun?
En uge.
To uger... Ikke længere.
Skal vi fastsætte en dato? En måned?
Kan vi ikke bare sige, at vi gifter os når jeg kommer tilbage?
Hvor? På rådhuset? Nej.
Min mor ligger for døden.
Jeg vil giftes rigtigt, ellers bringer det uheld.
Et rigtigt bryllup kan kun planlægges, når datoen er fastsat.
Okay, okay. En måned.
- En måned fra i dag. - Om en måned.
- En måned fra i dag. - Ja, fra i dag.
- Okay, okay. - Fra i dag, godt.
Jeg ordner det hele. Du skal bare komme.
Afgang til Paris, gå venligst til udgang 29.
Kom nu, andiamo.
- Ring når du ankommer. - Jeg ringer fra Mamma's.
Okay. Du har gjort mig meget lykkelig.
Der er én ting, jeg vil have dig til at gøre.
Vil du ringe til...
det her nummer. Et forretningsnummer. Spørg efter Ronny.
- Invitér ham til brylluppet. - Hvem er han?
- Min yngre bror. - Du har en bror?
Vi har ikke talt sammen i fem år.
Der var et par problemer.
Inviter ham til brylluppet.
- Vil du gøre det? - Naturligvis.
Udkald til fly 604 til Rom med forbindelse til Palermo, udgang 43.
Jeg må gå.
Har du din billet?
Her, jeg købte de her. Vingummier og halspastiller.
Vingummi holder ørerne åbne.
Jeg må gå nu.
Sidste udkald til fly 604 til Rom...
Kender du nogen på det fly?
Ja. Min forlovede.
Jeg har lige forbandet det. Min søster er på det fly.
Jeg har forbandet det, så det vil eksplodere over havet.
For 50 år siden stjal hun min mand.
Nu fortæller hun mig, at hun aldrig elskede ham,
at hun tog ham for at gøre mig ondt.
Nu er hun rejst tilbage til Sicilien.
Jeg håber det grønne atlantiske hav opsluger hende!
Jeg tror ikke på forbandelser.
Heller ikke jeg.
- Er det hr. Johnny's? - Ja.
- Godnat. - Godnat.
Nøglen sidder i.
SWEETHEART VINE OG LIKØRER
Hvad mener du?! Jeg har set hvordan du ser på hende
- og det er forkert! - Hvordan ser jeg på hende?
- Kan jeg hjælpe med noget? - En halv flaske Mumm.
- Så, hvordan ser jeg på hende? - Som en ulv!
- Som en ulv? - Som en ulv.
Du har aldrig set en ulv i hele dit liv.
Tak, det er $11.99.
Jeg har set ulven i alle, jeg har kendt
og jeg kan se ulven i dig.
- Penge tilbage på $20. Godaften. - Godaften.
- Jeg ved hvad jeg ser i dig? - Hvad?
Pigen jeg giftede mig med.
Åh, hold op!
- Godnat. - Godnat.
Godnat.
Hej, venner! Ja, I er dejlige!
Hvordan har I det, hvordan har I det? Gæt hvad der skete i dag.
Hvor længe skal jeg vente?
Kom her!
- Hej, far. - Nå, hej.
- Hvor er mor? - I sin seng.
- Kan du ikke sove? - Jeg kan aldrig sove mere.
Det ligner døden for meget.
Far, jeg har noget at fortælle.
Har du det.
Lad os gå ud i køkkenet.
Du ser træt ud, far.
Hvad er nyhederne?
Jeg skal giftes.
- Igen? - Ja.
Dit sidste ægteskab varede ikke længe.
- Fyren døde. - Hvad døde han af?
- Han blev ramt af en bus. - Nej. Af uheld.
Din mor og jeg har været gift i 52 år. Ingen af os døde.
Du var gift i to år, en af jer er død. Gift dig ikke igen.
- Hvem er manden? - Johnny Cammareri.
Johnny Cammareri. Han er en stor baby.
- Hvorfor er han her ikke selv? - Hans mor ligger døende på Sicilien.
Mere uheld. Jeg kan ikke lide hans ansigt, Loretta.
Han smiler, uden at vise sine tænder. Hvad har han at skjule?
- Hvornår skal brylluppet stå? - Om en måned.
- Jeg kommer ikke. - Du skal føre mig op.
- Jeg førte dig ikke op første gang. - Og uheldet fulgte mig!
Måske hvis du havde ført mig op, og jeg var blevet gift i en kirke i brudekjole,
i stedet for på rådhuset med fremmede ved døren,
måske ville jeg så ikke have været så uheldig.
Måske.
Far, jeg havde ingen gæster, ingen bryllupskage, intet.
Johnny lagde sig på knæ og friede i Grand Ticino.
- Gjorde han det? - Ja.
- Det lyder ikke som Johnny. - Der ser du...
- Hvor er ringen? - Her.
Den ser skør ud. En lillefingerring.
- Det er en mands ring! - Den er midlertidig!
Alt er midlertidigt! Det undskylder intet.
Kommer du?
Lad os gå ind og fortælle din mor det.
Rose.
Hvem er død?
Ingen.
- Loretta skal giftes. - Igen?
Ja.
- Johnny Cammareri. - Ham kan jeg ikke lide.
Du skal ikke giftes med ham, Cosmo.
- Elsker du ham, Loretta? - Nej.
Godt. Elsker man dem, gør de én skør, fordi de ved at de kan.
- Men du kan li' ham? - Ja, naturligvis.
Han er en sød fyr, Mor.
Denne gang vil jeg giftes i en kirke og have stor fest.
- Og hvem skal betale for det? - Far.
- Hvad? - Brudens far betaler.
Jeg har ingen penge.
Du er rig som Roosevelt. Du er bare nærig.
Jeg betaler ikke!
Det er en fars pligt at betale for et bryllup.
Jeg betaler ikke for noget.
Han har ikke altid været nærig.
Han tror, at hvis han holder på pengene, dør han aldrig.
Nu går han ind og spiller den forbandede Vicki Carr plade
og når han kommer i seng, rører han mig ikke.
Hold hundene væk fra min plæne!
HUNDE IKKE TILLADT
Kom så.
Hold op med det!
Hun sover. Se alle blomsterne.
Min bror sendte hende en blå blomst.
Jeg kan kun se ting i mit hus. Og tingene i mit hus er dårlige.
Hvad skal jeg råde min søn til?
Jeg synes han bør betale for brylluppet.
Men det er vigtigt, at han ikke kommer til at se tåbelig ud.
- Hvorfor snakker du ikke med ham? - Det vil jeg gøre.
Jeg må finde det rette øjeblik.
- Så du la bella luna i aftes? - Ja, si.
Månen... leder kvinden til manden, capisci?
Bene, bene. Ovenpå.
Alle er ovenpå!
Kom så! Andiamo! Insieme.
- Så, skal I bo her? - Nej.
Hvorfor ikke?
Far kan ikke lide Johnny.
- Vi kan sælge huset. - Sidste gang, solgte I det ikke.
Bedstemor levede stadig. Ciro boede stadig hjemme og gik i skole.
Nu er han gift og bor i Florida.
Hvis du og Johnny flyttede ind og fik en baby...
Mor, jeg er 37 år gammel.
Hvad er 37? Jeg fik Ciro efter jeg var 37.
Intet er forbi, før det er forbi.
Johnny har en stor lejlighed. Vi flytter ind hos ham.
Så sælger vi huset.
Ved du... Hvad?
Jeg vil bo her, jeg elsker huset. Far kan ikke li' Johnny.
Nej, jeg ved det.
Jeg tager den.
OK.
Hallo?
Ja, ja! Jeg er Loretta Castorini.
- Johnny! - Johnny?
Hallo?
- Ha... Loretta? - Ja!
Ja. Det er mig.
Jeg ringer fra min mors dødsleje.
Ja. Hvordan var turen?
Servitricerne var meget flinke.
- Min mor har ikke lang tid tilbage. - Hvor længe skal jeg vente?
Jeg kan ikke snakke for længe.
Fortalte du hende, at vi skal giftes?
Nå, nej, nej. Ikke endnu.
Jeg venter... Jeg venter til hun er lidt mere rolig.
Jamen, vent ikke til hun er død.
- Har du ringet til min bror? - Nej. Nej, ikke endnu. Jeg glemte det.
- Vil du gøre det i dag? - Ja. Ja.
Sørg for, at han kommer til brylluppet.
Fem år er for længe at være uvenner med sin bror.
Intet kan erstatte familien, Loretta.
Det kan jeg se nu...
Loretta? Loretta, er du der?
- Loretta! - OK, Undskyld. Jeg gør det i dag.
Og hør her, Johnny, du ved,
ring når du har fortalt hende det, ikke?
Ja, naturligvis.
Og...
stå ikke lige midt i solen. Brug din hat.
Jeg har min hat, jeg passer på.
Farvel.
Farvel, farvel.
Hvor lagde jeg det kort?
Hvordan har moren det?
Hun er døende. Men jeg kunne høre hende råbe op.
Han havde ikke fortalt hende det!
Du ved, konen gør ham tosset.
Hvem ringer du til nu? Uffa!
Cammareri's.
Ja, må jeg tale med Ronny Cammareri?
Øjeblik.
Ronny! Telefon!
Ronny!
Ja, det er Ronny.
Ja. Jeg ringer for din bror.
Han skal giftes og vil gerne invitere dig med.
Hvorfor ringede han ikke selv?
- Han er i Palermo. - Skaden er sket.
Jeg kunne komme over og snakke...
snakke med dig!
Kvaj! Han er et kvaj!
Tak, fru Fugacci.
Værsgo.
- Farvel, vi ses i morgen. - Farvel.
- Er Ronny Cammareri her? - Han er nede ved ovnene.
- Hvad vil du? - Jeg vil tale med ham.
Denne vej.
- Ronny! - Hvad?
- Der er én der vil tale med dig, Ronny. - Ronny!
Ronny! Der er én der vil tale med dig!
Har min bror Johnny sendt dig?
Ja.
Hvorfor?
Fordi vi skal giftes.
- Du skal giftes med min bror Johnny. - Ja.
- Er der et sted, vi kan snakke? - Jeg har ikke noget liv.
Hvad mener du?
Jeg har ikke noget liv.
Min bror Johnny tog mit liv fra mig.
Jeg... Jeg forstår ikke.
Og nu skal han giftes.
Han har sit!
Han får endnu mere.
Og han vil have mig med.
Hvad er livet?
- Jeg kom ikke for at genere dig. - De siger, at brød er livet.
Jeg bager brød... brød... brød!
Og jeg sveder... og skovler den stinkende dej
ind og ud af det her hede hul i væggen
og så skal jeg være glad!
Er det hvad du siger?
Du vil have, jeg skal komme til min brors bryllup?
Hvad med mit bryllup?
Chrissy! Ovre ved væggen!
Hent den store kniv til mig.
- Nej, Ronny! - Hent den store kniv til mig!
Jeg vil skære halsen over på mig selv!
Jeg kommer tilbage en anden dag.
Nej, du skal se det her.
Du skal se mig myrde mig selv og fortælle det til min bror Johnny
på hans bryllupsdag. OK?
Chrissy! Hent kniven til mig!
Jeg gør det ikke!
Hun gør det ikke. Hvad ved du om mig?
- Åh, hr. Cammareri... - Hvad?!
Hvad ved du om mig?
OK.
Det er ingens skyld.
Men... tingene sker.
Se.
Den hånd er kunstig.
For fem år siden, var jeg forlovet og skulle giftes. Og...
Og Johnny kom ind.
Og han bestilte brød hos mig. Og jeg sagde, "OK, noget brød."
Og jeg... Jeg stak hånden i brødmaskinen
og den kom i klemme fordi jeg ikke var forsigtig.
Maskinen hakkede min hånd af.
Og det morsomme er, at da min kæreste fandt ud af det
Da hun så, at jeg var blevet såret,
forlod hun mig for en anden mand.
Og derfor blev i uvenner, dig og Johnny?
Ja, sådan skete det.
Men det var da ikke Johnny's skyld.
Det rager mig ikke! Retfærdighed rager mig en pind!
Jeg mistede min hånd!
Jeg mistede min brud!
Johnny har sin hånd! Johnny har sin brud!
Skal jeg gemme mit smertende hjerte væk og glemme det?!
Er det kun et spørgsmål om tid
inden en mand åbner sine øjne
og opgiver sin eneste
drøm,
sin eneste drøm om lykke?
Måske.
Han er den mest plagede mand jeg kender.
Jeg elsker den mand.
Men han ved det ikke.
Jeg har aldrig sagt det til ham.
Han kan aldrig elske nogen igen siden han mistede sin hånd og sin pige.
Hvor bor du?
Ovenpå.
Kan vi snakke der?
Hvad maler vi her? Det Sikstinske Kapel?
Vi skulle have været blikkenslagere som Castorini.
Ja, hr. Castorini, hvad vil det koste?
$10,800.
Det lyder lidt rigeligt.
Hør her.
Der er tre slags rør.
Der er den slags rør I har, som er det rene lort.
Og I kan se hvad jeg mener.
Så er der bronze... som er udmærket.
Medmindre noget går galt. Og noget går altid galt.
Og så...
er der kobber som er det eneste jeg bruger.
Det koster penge.
Det koster penge fordi det sparer penge.
Jeg tror vi skal gøre hvad hr. Castorini foreslår, skat.
Og så...
er der kobber som er det eneste jeg bruger.
Det koster penge.
Det koster penge fordi det sparer penge.
Og hvad sagde de?
Jo, manden forstod mig.
Konen ville have det billige.
Men manden forstod, at jeg havde ret.
Du har næse for den slags.
Du ved alt.
Jeg har købt dig noget.
Det er en gave.
Åh, Cosmo!
Åh, Gud!
Det er små fugle og stjerner.
Fuglene flyver mod stjernerne. Ikke?
Hvad er den lugt?
- Jeg laver en bøf til dig. - Jeg spiser den ikke.
Du spiser den.
Den skal være gennemstegt.
Du spiser den her blodig for at nære dit blod.
Den smager godt.
Loretta.
- Hvor fandt Johnny dig? - Han kendte min mand som døde.
- Hvordan døde han? - En bus ramte ham.
- Hurtigt? - Omgående.
- Hvornår blev I forlovede? - I går.
Så, for fem år siden fik du din hånd skåret af, og din kvinde forlod dig.
- Ingen kvinder i mellemtiden? - Nej.
Du må være tosset.
Hvornår blev din mand ramt af den bus?
For syv år siden.
- Hvor mange mænd i mellemtiden? - Kun Johnny.
Du er selv tosset.
Nej. Uheldig. Jeg har været uheldig.
Jeg er ikke interesseret i held. Forstår du hvad jeg siger?
Det er ikke det.
Hvad er der i vejen med dig?
Tror du, du er den eneste der nogensinde har grædt?
Hvorfor snakker du med mig?
Har du noget whiskey? Hvad med at byde mig et glas whiskey?
Jeg ringer senere.
Det var rigtigt af hende at gå fra mig.
- Synes du? - Ja.
Du er altså tosset, ved du det?
Du ved overhovedet ikke noget.
Hør her,
jeg voksede op med den idé at piger skal gifte sig unge.
Jeg ventede på kærligheden.
Jeg blev gift, da jeg var 28.
Vi mødtes, elskede hinanden, giftede os.
Han ville have børn omgående. Jeg sagde, vi skulle vente.
Så blev han ramt af en bus.
Og hvad har jeg nu? Ingen mand, ingen baby, intet.
Hvordan skulle jeg vide, at han var en gave, jeg ikke kunne beholde?
Min eneste chance for lykke.
Du fortæller mig historien og lader som om, du ved hvad den betyder.
Men jeg kan se den rigtige historie, og det kan du ikke.
Din kvinde forlod dig ikke.
Du kan ikke se, hvad du er, og jeg kan se alt.
Du er en ulv.
- Jeg er en ulv? - Ja.
Stør... Størstedelen af dig er tavs og...
en ulv.
Din kvinde var en fælde.
Du kunne ikke komme væk, så du gnavede din fod af.
Det var prisen for din frihed.
Det var ikke Johnny's skyld. Du gjorde hvad dine to sider forlangte.
Og nu er du bange, fordi størstedelen af dig er en ulv
som modigt tør bide sin hånd af for at slippe ud af kærlighedsfælder.
Derfor har du ingen kvinder haft siden hende den forkerte. OK?
Du er bange for, hvad ulven vil gøre, hvis den undslipper igen.
- Hvad er det du gør? - Fortæller dig dit liv.
- Hold op. - Nej.
Hvorfor gifter du dig med Johnny? Han er et fjols.
Fordi jeg ikke er heldig.
Han fik mig til at se den anden vej, og så skar jeg min hånd af.
Hvis du ser den anden vej, mister du måske hovedet.
Jeg ser den vej, hvor jeg står brud.
- En brud uden hoved. - En ulv uden sin fod!
Øjeblik! Øjeblik!
Hvad gør du?
Hold da helt kæft!
Hvor bærer du mig hen?
Ind i min seng.
Åh, Gud! Nej, jeg er ligeglad.
Tag mig, lad os gå i seng.
Jeg er ligeglad.
Det her sker ikke.
- Jeg var død. - Det var jeg også.
- Hvad med Johnny? - Du er sur på ham.
Få afløb på mig.
Tag alt det han kan gifte sig med, så kun huden over knoglerne er tilbage.
Ja, jeg tager det hele.
- Lad os spise mens det er varmt. - Hvor er Loretta?
- Hun spiser sikkert ude. - Hun ved ikke hvad hun går glip af!
Hun plejer altid at ringe.
Nå, hun har nok at tænke på.
Vi kan snakke om det, ikke? Alle ved det.
Jeg vil ikke snakke om det.
Johnny Cammareri. Jeg synes det er en god ide og på tide.
Hvad skal hun gøre med resten af sit liv, hvis hun ikke gifter sig?
Jeg vil ikke snakke om det.
Giv min far en ren tallerken.
Cosmo, for mange år siden, da de fortalte mig,
at du ville giftes med min søster,
var jeg glad.
Da jeg fortalte Rose om Rita,
var hun glad.
For ægteskab er en god nyhed, ikke?
Rose, send vinen rundt.
Jeg har aldrig set nogen så forelsket
som Cosmo var dengang.
Han stod uden for huset hele dagen og kiggede ind gennem vinduerne.
Jeg har aldrig fortalt dig det her, for det er egentlig ikke en historie.
Men engang, vågnede jeg en nat ved, at...
et stærkt lys skinnede mig i ansigtet.
Som et blinklys. Jeg kunne ikke se hvad det var.
Jeg kiggede ud ad vinduet
og så at det var månen,
så stor som et hus.
Jeg har aldrig set månen så stor før eller siden.
Jeg var næsten bange, for at den skulle knuse huset.
Så kiggede jeg ned, og så Cosmo stå på gaden
og stirre op på vinduerne.
Og her er det sjove!
Jeg skældte dig ud, Cosmo.
Jeg troede du havde bragt den store måne over til mit hus,
fordi du var så forelsket
og vækket mig med den.
Jeg halvsov stadig, tror jeg.
Du sov dybt. Du drømte.
Nej.
Du var der.
Jeg vil ikke snakke om det.
Jamen, hvad vil du så snakke om?
Hvorfor drikker du så meget?
Gamle fyr! Hvis du giver de hunde mere af min mad,
sparker jeg dig til du er død.
Cosmo.
Cosmo!
Du drak for meget.
Nu vil du sove for dybt og senere når du skal op vil du sove.
Hvad er der i vejen?
Ikke noget. Jeg ser på månen.
Den er perfekt.
Jeg har aldrig så stor en måne før.
Den får dig til at ligne en engel.
Den ser ud som en
stor snebold.
- Rita. - Hvad?
- Rita, min ven. - Hvad?
- Vågn op! - Hvad?
Se.
Det er Cosmo's måne.
Hvad taler du om? Cosmo kan ikke eje måne.
Det er den måne, jeg talte om.
Ved aftensmaden.
Er han dernede?
Er hvem dernede?
Cosmo.
- Hvorfor skulle han være det? - Det ved jeg ikke.
Ved du hvad?
I det lys,
med det ansigtsudtryk,
ser du ud, som da du var 25 år gammel.
- Rita. - Hvad vil du?
Væk, væk!
- Rita... - Nej!
Hvad venter I på?
Kom nu, kom nu!
Hyl, hyl!
Hører I, hyl, kom nu!
- Åh, Gud! - Hvad?
- Hvad?! - Tag det roligt.
- Denne gang skulle alt være rigtigt. - Tag det roligt.
Hvis jeg holdt mig fra rådhuset, troede jeg ikke uheldet ville følge mig.
- Du får mig til at skamme mig. - Jeg gifter mig med din bror!
Det er min skyld. Jeg indrømmer det.
Brylluppet er om to uger. Du er inviteret.
Hvordan kan det være, du ikke tog med til din mor i Palermo?
Hun bryder sig ikke om mig.
Du kommer ikke godt ud af det med nogen, vel?
- Hvad gjorde du? - Hvad gjorde jeg?!
- Du ødelagde mit liv. - Det er umuligt.
Det var ødelagt inden jeg kom. Du ødelagde mit liv.
- Vel gjorde jeg ej. - Åh, jo, det gjorde du.
Åh, jo, det gjorde du.
Du har en sigøjners onde øjne. Hvorfor så jeg ikke det i går?
Uheld. Er det hvad jeg altid må regne med?
Jeg skulle have taget en sten og slået mig selv ned for længe siden.
Jeg gifter mig med ham. Hører du?
Det i går skete aldrig. Jeg gifter mig med ham.
Vi to tager det her med i vores kister.
- Hvordan kan jeg det? - Hvorfor ikke?
Jeg elsker dig.
- Hold op med det! - Jeg kan ikke.
Så kan vi aldrig ses igen,
og du og Johnny må blive ved med at være uvenner.
- Og du kan ikke komme med til bryllup. - Jeg kommer.
- Jeg siger dig, du kommer ikke med! - Han vil have, jeg skal komme.
Kun fordi han ikke ved det her, OK?
Vent et øjeblik, skat. Hør lige her.
Jeg kommer ikke til brylluppet, hvis du lover mig én ting.
- Hvad? - Tag med mig i operaen i aften.
- Hvad taler du om?! - Jeg elsker to ting.
Jeg elsker dig... og jeg elsker opera.
Hvis jeg kan få begge de ting jeg elsker den samme aften,
vil jeg være tilfreds og opgive...
Åh, Gud, opgive resten af mit liv.
- Fint, fint. - Fint.
Fint!
- Mød mig på Met. - Fint, fint.
- Hvor er Met? - Jo, du skal...
Velsign mig, Fader, for jeg har syndet. Jeg har ikke skriftet i to måneder.
Hvilke synder har du at skrifte?
Herrens navn forfængeligt, to gange
én gang gik jeg i seng med min svoger,
og jeg gav en dækningsløs check til vinhandleren... ved en fejltagelse.
Det er jo ikke en synd.
Men,
hvad var den anden ting du nævnte, Loretta?
Mener du det med at gå i seng med min svoger?
Det er en ret stor synd.
- Det ved jeg. - Du bør tænke over det.
Det ved jeg.
Godt.
Som bodsøvelse siger du to Ave Maria.
Vær forsigtig, Loretta.
Reflektér på dit liv.
Det skal jeg nok.
Amen.
Hej.
- Hvor har du været? - Jeg vil ikke tale om det.
Ligesom din far.
Jeg fortalte ham en løgn.
Han tror, du kom hjem i aftes.
Tak.
Hvad er der i vejen med dig?
Cosmo har en anden.
Hvad? Hvordan ved du det?
Det ved en kone.
Det kan du ikke vide. Det er indbildning. Han er for gammel.
Jeg kommer ikke hjem og spiser.
Jeg har det pragtfuldt!
Jeg har ikke sovet, men jeg føler mig som Orlando Furioso.
Du var en tiger i nat.
Og du var et lam. Så blød som... mælk.
De kan høre dig bagved.
Ægteskabets glæde er, at man sover med konen uden at skulle bekymre sig.
- Hold op, Raymond! - Skal vi gå ud i aften?
- Hvad er der i vejen med dig?! - Vi spiser lidt pasta...
- Hvad er der sket med dig? - Aner det ikke. Aner det virkelig ikke.
Det er månen...
Den skøre måne Cosmo sendte over.
Hej, Rita. Hej, onkel Raymond.
Hej!
- Hvad er der i vejen med ham? - Aner det ikke.
- Så du den måne i nat? - Hvilken... hvilken måne?
- Så du den? - Nej.
Jeg løber nu. Jeg sætter pengene i banken,
men jeg ordner bøgerne i morgen.
Det er fint. Du skal ud.
Hvad taler du om, din tosse?
Hendes kæreste er i Palermo. Ud?!
Nå. Ja.
Der er bare en masse jeg skal ordne.
- Alle bryllupsforberedelserne, ikke? - Ja.
Ja! Det er jo også romantisk.
Hej, Frankie!
Lav mig en tallerken minestrone!
Hvad er der i vejen med dig? Du ser forstyrret ud.
- Jeg har meget at tænke på. - Hvad?
- Jeg har meget at tænke på... - Sig ikke det.
- Hvad er der i vejen med dig? - Jeg vil ikke snakke om det!
Jeg vil ikke snakke om det.
Fjern alt det grå.
Det har jeg villet gøre i tre år! Lad mig vise dig nogle blade.
Og du skal også have manicure, ikke.
Du tager hende, Bettina. Ud med det grå.
- Finalmente, che brutta! - Og én til at ordne øjenbrynene...
Vent et øjeblik, vent...
- Kender I noget til opera? - Ikke jeg.
Bellissima uden de hæslige grå hår.
Det er fantastisk.
- Har du været til opera? - Nej. Har du?
Bettina, har du været til opera?
- Nej, aldrig. - Skal du på Met?
Ja.
Da hun blev 40 forlod manden hende.
- Farvel, farvel. - OK, OK, OK.
- Wow. - Se der.
Forsigtig.
Hej, jeg er hjemme!
I skal ikke alle svare samtidig.
Hallo!
- Hej. - Hej.
Hvor ser du smuk ud.
- Dit hår. - Ja, jeg fik det ordnet.
- Du ser også smuk ud. - Tak.
Nej.
Jeg sagde, jeg ville gå med i operaen, men... det er alt.
Kom, lad os gå ind.
- Nej, se der. - Det er virkelig flot, ikke?
Tak skal du ha'.
For hvad?
Ved det ikke. For dit hår.
For din smukke kjole.
Det er længe siden jeg har været i operaen.
Så hvor skal vi sidde?
Kom.
Nu begynder de.
- Hvem kommer? - Bare mig. Jeg skal spise.
OK. Jeg har et bord klar nu.
- Er det her godt? - Fint.
- Velbekomme, fru Castorini. - Tak.
Signora Castorini, spiser du alene i aften?
Hej, Bobo, ja. Giv mig en martini uden is, to oliven.
Ah, dejligt.
Når jeg siger hvordan jeg har det, siger du hvordan du har det.
- Det er ingen særlig respons. - Det er den eneste respons jeg kender.
- Noget at spise? - Ikke nu. Jeg vinker.
Den er fin.
Jeg hader det virkelig når du taler til mig i det tonefald.
Som om det skulle være morsomt.
- Jamen, det er det da. - Ikke for mig!
Det er mit liv, ligegyldig hvor komisk det virker på dig.
Jeg har ikke brug for, at en mand ser på mens jeg ruller mig i mudderet.
Du kan lide at rulle i mudder, jeg kan ikke. Det er fair...
Det må I undskylde, venner.
Hun er yndig, men mentalforstyrret.
Nej, lad være... Nej, nej, nej. Jeg klarer mig selv.
Men vær venlig at flytte hendes ting.
Ryd bordet for alle minder om hende og giv mig et stort glas vodka.
Absolut.
Undskyld hvis vi forstyrrede dig.
I forstyrrer mig ikke.
Min veninde har lidt af et problem.
Hun er bare for ung til dig.
- Tak skal du ha', kammerat. - Det er i orden.
For ung?
Det syntes jeg bare. Du ved hvordan man sårer en fyr.
- Hvor gammel er du? - Det vedkommer kun mig.
Ja, undskyld. Det var frækt.
Skal vi spise vores middag sammen?
Hvis du er sikker?
Meget.
Jeg hader at spise alene. Det sker alt for ofte.
Signora Castorini... minestrone.
- Tak, Bobo. - Prego.
Hvad laver du?
Jeg er professor i kommunikation på NYU.
- Den dame var en af dine studenter? - Sheila? Ja, det var hun.
Er.
Var.
Der er et gammel ordsprog min mor lærte mig.
Skid ikke der hvor du spiser.
OK, den vil jeg huske.
- Hvad laver du? - Jeg er husmor.
- Hvorfor spiser du alene? - Jeg spiser ikke alene.
- Må jeg spørge om noget? - Ja, spørg bare væk.
Hvorfor render mænd efter kvinder?
Nerver.
Jeg tror, det er fordi de frygter døden.
Ja, måske. Vil du vide, hvorfor jeg gør det?
Jeg synes kvinder er charmerende.
Jeg underviser i et fag hvor jeg har undervist i en million år.
Spontaniteten forsvandt for lang tid siden.
Først var det spændende, noget jeg måtte dele med nogen. Nu er det rutine.
En multiplikationstabel.
Men sommetider...
Sommetider, når jeg kværner løs
ser jeg pludselig et friskt,
smukt, ungt ansigt.
Alting er helt nyt for hende.
Jeg er bare lige den her fyr som er fantastisk og ved det hele.
Når det sker, når jeg ser ud over alle de stole,
og får øje på en ung kvindes ansigt
og spejler mig i hendes øjne,
mig, den jeg altid gerne ville være, måske engang var,
så inviterer jeg hende ud.
Det holder ikke længe.
Et par uger,
et par dejlige måneder.
Så finder hun ud af, at jeg bare er et gammelt vrøvlehoved
og hun er frisk og begavet
med en god fremtid som måneskin i en martini.
Og så er det, hun rejser sig og hælder et glas vand over mig
eller noget i den retning.
Der er meget du ikke ved om kvinder.
Nå... det er ikke hvad jeg hører.
- To hvidvin, tak. - Ja tak.
Må jeg bede om to glas champagne.
Canadian Club med ginger ale og Dubonnet med is, tak.
- Hvad er det? - Det blev lavet af Marc Chagall.
Som du kan se, var han en stor kunstner.
- Det er lidt prangende. - Han morede sig lidt.
Der kommer mange til det her, hva'?
Det er det bedste der findes.
Der er ting jeg godt kan lide, men jeg kan ikke rigtig... fortså det.
Sig om du kan li' min kjole.
Jeg kan li' din kjole.
Den er meget farvestrålende. Eh...
Vil du holde den? Tak.
Må jeg følge dig et stykke på vej?
Ja. Tak.
- Bor du langt væk? - Lige der oppe.
- Kendte du den mand? - Ja.
Det var bare så forfærdeligt.
- Forfærdeligt? - Smukt! Sørgeligt.
- Hun døde. - Ja.
Jeg fattede det ikke. Jeg troede ikke, hun ville dø.
- Jeg vidste hun var syg, men... - Hun havde TB.
Ja! Hun hostede sin hjerne ud.
Og alligevel blev hun ved at synge.
Far.
Far, hvad laver du her?
Vent ved døren, Mona.
- Mona? - Undskyld mig!
- Hvad har du gjort ved dit hår? - Jeg... fik det ordnet.
- Hvad laver du her? - Hvad laver du her?
- Hvem er det? Du er forlovet. - Du er gift.
Du er min datter. Hold op med at være en puttana.
- Og du er min far... - All right.
Jeg så dig ikke her.
Jeg ved ikke om jeg så dig her eller ej.
Lad os komme ud. Jeg køber dig en drink.
Den dame var ikke min mor, OK?
Her er mit hus.
- Hele huset? - Ja.
Min Gud! Det er en herregård.
Det er et hus.
Jeg bor i en toværelses lejlighed.
Hvad laver din mand egentlig?
Han er blikkenslager.
Ja, det forklarer jo alt.
Temperaturen daler.
- Du kan vel ikke invitere mig ind. - Nej.
Nogen hjemme.
Nej. Jeg tror huset er tomt.
Men jeg er gift.
Og jeg ved hvem jeg er.
- Du ryster. - Jeg fryser lidt.
Du er en dreng og derfor uartig.
Vi kunne gå op i min lejlighed. Se hvordan resten af verden bor.
Jeg er for gammel til dig.
Jeg er for gammel til mig. Det er mit problem.
Godnat.
Kan jeg også kysse dig på kinden?
Naturligvis.
Jeg fryser.
Godnat.
Var der andet?
- Loretta? - Nej.
- Jeg tror det er alt, Al. - På gensyn, Al!
- Hvad har du lyst til nu? - Jeg vil hjem.
- Godnat, Al. - Slap af, Ronny.
Gud, hvor er det koldt.
Det lugter af sne.
Ved du, at min mor gættede, at min far havde fundet en anden.
Hende Mona, mener jeg, hun er en billig vare.
Jeg skulle ikke snakke for højt?
- Hvad er der i vejen? - Hvordan kan du spørge?
- Jeg føler, det er min skyld. - Det er din skyld! Og min skyld.
Hvad er? Kun Gud ved hvis skyld det er, Loretta.
- Ja, måske, men jeg ved, hvad jeg ved. - Og hvad ved du?
OK, du fortæller mig mit liv. Og jeg fortæller dig dit.
Jeg er en ulv. Du løber til ulven i mig. Det gør ikke dig til et lam.
Du gifter dig med min bror.
Hvorfor vil du sælge dit liv billigt?
Forsigtighed er det farligste en kvinde som du burde udvise.
Jeg mener, du ventede på den rette mand første gang.
- Hvorfor ventede du ikke på ham igen? - Fordi han ikke kom.
- Jeg er her nu. - Du kom for sent.
Her bor du. Så det er her vi skal ind.
Ja.
Du ved, vi havde en aftale.
Du sagde, hvis jeg tog i operaen med dig
ville du lade mig være til evig tid. Og jeg tog med dig!
Jeg gifter mig med din bror, og du lader mig være til evig tid, ikke?
Mennesker kan se hvor de gik galt i livet.
De kan ændre måden, de gør tingene på. De kan endda gøre sig mere heldige.
Så måske drages jeg af naturen mod dig. Men jeg behøver jo ikke at lystre den.
Jeg kan tage mig sammen og jeg kan sige ja til nogle ting
og nej til andre ting som vil ødelægge alt.
Ellers, ved du hvad...
Hvad er meningen med det dumme liv Gud gav os? Jeg mener, hvad er det til?
Hører du hvad jeg siger?!
Ja.
Det hele betyder intet for mig nu. Jeg vil ha' dig i min seng.
Det rører mig ikke at brænde i helvede.
Det rører heller ikke mig.
Fortiden og fremtiden er
en spøg for mig nu.
Jeg kan se at de intet betyder. Jeg kan se, at de ikke eksisterer.
Det eneste der er her
er dig... og mig.
- Jeg vil hjem. - Nej.
- Jeg går hjem. - Nej!
- Jeg fryser ihjel. - Kom med op.
Ligegyldigt hvorfor.
Nej, det er ikke hvad jeg mener.
Loretta...
Jeg elsker dig.
Ikke... ikke som de sagde kærlighed var.
Jeg vidste det heller ikke. Men kærlighed gør ikke ting lettere.
Den ødelægger alt. Den knuser ens hjerte.
Den roder i tingene. Alt skal ikke bare være perfekt.
- Snefnug er perfekte... - Ja!
Stjernerne er perfekte.
Ikke os. Ikke os!
Vi er her for at ødelægge os selv
og... og for at knuse hjerter
og elske de forkerte mennesker.
Og dø!
Jeg synes historiebøgerne er bullshit!
Nu skal du komme op med mig,
op i min seng!
Kom nu.
19 Cranberry Street, Brooklyn.
Javel.
Vent lidt!
- Hvor meget? - 25.
- 25 dollars? - Ja.
Vent.
Hov!
Hej. Undskyld jeg ringer på så sent.
Flytter du ind?
Nej, jeg kom direkte fra lufthavnen.
Kom endelig ind.
Kan du vække Loretta? Jeg må tale med hende.
Hun er ikke hjemme endnu. Tag frakken af og kom ind. Jeg laver en drink til dig.
Jeg vil tale med dig!
Tak. Hvor er hun?
Ude. Jeg ved ikke hvor.
Så. Hvad laver du her?
Du skulle være i Palermo.
Jeg kommer for at fortælle Loretta, at der er sket et mirakel.
Et mirakel? Ja, det er en nyhed.
Min mor er blevet rask.
- Du spøger vel ikke? - Ih, nej.
Hun var næsten holdt op at ånde. Hun var hvid som sne.
Og så pludselig,
kom hun tilbage fra dødens rand,
og stod op... tog sit tøj på,
og begyndte at lave mad til alle i huset.
De sørgende og mig og sig selv.
Hun spiste et kæmpemåltid.
- Det er fantastisk. - Ja.
Hej, Pop.
Åh, Gud.
Er der noget i vejen?
Min svigerfar har fået en tåbelige idé.
Hør, Johnny.
Der er noget jeg gerne vil spørge om.
Fortæl mig sandheden... hvis du kan.
Hvorfor render mænd efter kvinder?
Jo...
Der er den der bibelhistorie.
Gud.
Gud tog et ribben fra Adam... og lavede Eva.
Ser du, måske render mænd efter kvinder for at få det tilbage.
Da Gud tog det ribben,
efterlod han et stort hul.
Et sted hvor der plejede at være noget.
Og kvinderne har det.
Men måske,
bare måske, er en mand ikke en komplet mand,
uden en kvinde.
Hvorfor skulle en mand have brug for mere end én kvinde?
Det ved jeg ikke.
Måske fordi han frygter døden.
Det må være det. Det er årsagen.
- Jeg ved ikke! - Nej!
Sådan er det. Nej. Mange tak.
Tak for forklaringen på mit spørgsmål.
Hej.
Hej, hr. Castorini.
Ja. Hej.
Hvor har du været?
Aner ikke hvor jeg har været og heller ikke hvor jeg skal hen.
All right?
Du vil få dine øjne åbnet for dig, min ven.
- Mine øjne er åbne. - Nå, er de det?
Ja, men hold dig i nærheden. Rejs ikke for langt væk.
- Jeg ved ikke hvad du mener. - Netop. Jeg siger ikke mere.
Du har ikke sagt noget.
Og det er alt, hvad jeg vil sige.
- Cosmo. - Hvad?
Du skal bare lige vide, ligegyldigt hvad du gør,
dør du alligevel, ligesom alle andre.
Tak skal du ha', Rose.
Alt i orden.
Jeg går i seng nu.
Jeg går.
Godt.
Han kan ikke lide dig. Men tak for svaret på mit spørgsmål.
- Du ved ikke hvor Loretta er? - Nej. Aner det ikke.
Fru Castorini, vil du fortælle Loretta, at jeg kommer tilbage i morgen?
- Vi... Vi har noget, at tale om. - OK, det fortæller jeg hende. OK.
Mange tak.
Huset!
Hvad pokker foregår der?
Aner ikke hvor jeg skal begynde.
- Dit hår er anderledes. - Mor, alt er anderledes.
- Er du fuld? - Nej. Er du fuld?
Nej. Men jeg har tømmermænd.
- Hvor er far? - Ovenpå.
Johnny Cammareri dukkede op i aftes.
Hvad?! Han er på Sicilien.
- Nej, ikke mere. - Han besøger sin døende mor.
- Hun er blevet rask. - Hun var døende!
Der skete et mirakel.
Vi lever i moderne tider! Mirakler sker ikke mere.
Måske er Sicilien ikke så moderne.
Han kom direkte fra lufthavnen. Han ville tale med dig.
Du har et sugemærke på halsen. Han kommer tilbage her til morgen.
Dit liv ryger i vasken.
Dæk det forbandede mærke! Kom noget make-up på!
Ja, ja! Mor, OK, jeg gør det! Men du må hjælpe mig.
Skynd dig...
Du åbner.
Åbn døren!
Mor?
Hej. Er Loretta hjemme?
Kom ind.
Det er ikke Johnny.
Ronny!
Er Johnny her?
- Nej, men han kommer. - Godt.
Så kan vi få kortene på bordet.
Hej. Jeg er Ronny, Johnny's bror.
Jeg er Rose Castorini.
- Dejligt at møde dig. - Dejligt at møde dig.
Du har et sugemærke på halsen.
- Din mor er rask igen. - Nå, godt.
- Vi står ikke hinanden så nær. Ikke... - Av!
- Du må hellere gå. - Jeg vil møde familien.
Nej. Du må hellere forsvinde.
- Er der nogen, der vil ha' havregryn? - Nej, Mor.
Ja, fru Castorini. Jeg vil gerne.
Nej, vi vil ikke ha' havregryn.
Mor!
Det var en... Det er en...
- Tak, Mor. - Det er i orden.
- Hej. - Hej.
Cosmo, det er Ronny, Johnny's bror.
Glæder mig at møde dig, hr. Castorini.
Jeg har på fornemmelsen, at det her er vidunderligt.
- Du er Johnny's bror? - Ja.
Se ikke sådan på mig, OK?
Hej, Pop.
- Hvad er der i vejen, Pop? - Jeg er gammel.
Ingen plads til de gamle.
Og hvis de indrømmer det, lytter ingen.
Men, min søn... Jeg må sige noget.
Du må betale for din egen datters bryllup.
Din stolthed ødelægger din familie.
Sådan.
- Nu... Nu er det sagt. - Den en fin, Pop.
Hvis hun gifter sig... betaler jeg for alt.
Det var rart at høre.
Lad os spise.
Har jeg været en god kone?
Ja.
Hold op med at gå ud med hende.
OK.
Og gå til skrifte.
En mand forstår en dag, at hans liv er bygget på ingenting
og det er en væmmelig, tosset dag.
Dit liv er ikke bygget på ingenting.
- Det er Johnny, jeg lukker op. - Jeg lukker op.
- Jeg bør fortælle ham det. - Jeg gør det.
Hvad skal jeg fortælle ham?
Fortæl sandheden, Loretta. De finder ud af det alligevel.
Du har ret, far.
- Hej, Loretta. - Hej.
Hvorfor er I to ikke i forretningen?
Er der noget du vil fortælle os, min ven?
Nej.
Vi kommer lige fra banken.
Nå.
Gud! Jeg glemte at indbetale pengene!
Åh, hun har dem.
- Jeg vidste du havde dem! - Vi vidste ikke, hvad vi skulle tro.
Du var så underlig i går.
Og så var vi i banken i morges, og der var ingen pose.
Vi mistænkte dig ikke.
Hør, har I lyst til en kop kaffe?
Det er en god ide.
- Hvad mener I med mistænkte? - Jeg forklarer senere.
Jeg glemte at indbetale pengene.
Sid ned. Tag en kop kaffe.
- Så hvad nu? - Vi venter. På Johnny Cammareri.
Mit navn er Ronny.
Johnny's bror.
Nå. Hyggeligt at møde dig. Jeg er Rita Cappomaggi.
- Raymond Cappomaggi. Rose's bror. - Hej.
En af jer, fortæl en vittighed.
Jeg ser hvem det er.
Jeg troede Johnny var i Palermo.
Det er Johnny Cammareri!
Loretta?
Ronny!
- Er du kommet for at slutte fred? - Ja.
Men...
det vil du måske alligevel ikke.
Ronny, naturligvis vil jeg det.
Johnny, din mor var døende. Hvordan kom hun sig?
Jeg fortalte, at vi ville gifte os, og så fik hun det omgående bedre!
- Naturligvis! - Det var et mirakel.
Johnny... Der er noget jeg skal fortælle dig.
Og jeg har noget at fortælle dig. Men vi må tale sammen alene.
Nej, jeg har brug for min familie nu.
Loretta...
Jeg kan ikke gifte mig med dig.
Hvad?!
- Hvis vi gifter os dør min mor! - Hvad mener du? Vi er forlovede!
Loretta, hvad er det du siger?
Jeg taler om et løfte? Han friede!
Min mor lå for døden, men ikke længere!
Du er 42 år gammel. Hun styrer stadig dit liv.
Og du elsker ikke din mor!
Du er en løgnhals. For jeg har en ring lige her.
Jamen, den må jeg bede om at få tilbage.
- Her. Forlovelsen er forbi! - Du vil forstå, det er det bedste.
Og du vil falde død om, og jeg vil sørge i en rød kjole!
- Loretta... - Hvad?
- Vil du gifte dig med mig? - Hvad?!
Hvor er ringen?
Johnny.
Må jeg låne din ring?
Tak.
Loretta Castorini,
vil du gifte dig med mig?
Ja, Ronny. Med disse folk som vidner, det vil jeg.
- Elsker du ham, Loretta? - Mor, jeg elsker ham højt.
Åh, Gud. Det er en skam.
Hun elsker mig.
Hvad er der i vejen, Pop?
Jeg er lidt konfus.
Til Loretta og Ronny!
Værsgo! Tak, tak.
Kom nu, Raymond!
- Kom, kom. Din bror er her og... - Nej, jeg vil ikke have noget.
Du hører til familien. Ved du ikke det? Kom nu, skænk!
Lad os alle løfte glassene!
Til... til familien!
Til familien!
DVD tekster: Visiontext